Eno+Raud.+Kalevipoeg.+RF

http://et.wikipedia.org/wiki/Kalevipoeg_(eepos) 1. Kes alustas Kalevipoja-muistendite kogumist? __//Friedrich Robert Faelmann alustas "Kalevipoja" muistendite kogumist//__.

2. Kellena töötas F.R. Kreutzwald, kui ta kirjutas "Kalevipoega"? __//F.R Kreutzwald töötas linnaarstina kui ta kirjutas "Kalevipoega."//__

3. Mis on regivärss? Mitu lugu on eeposes "Kalevipoeg"? __//**Regivärss** on läänemeresoomlaste vanem rahvalaul.//__ __//Regivärss koosneb üldjuhul, niisiis 8 silbist. Regilaulu olulised tunnused on veel mõtteriim ja algriim.//__ __//eeposes "Kalevipoeg" on 20 lugu//__.

I Kalev ja Linda __//Kalev lendas põhjakotkaga Viru randa ja sai maa esimeseks valitsejaks. Lesknaine leidis kolm muna. Kanast oli kasvanud Salme Tedremunast sündis teine tütar Linda. Varesepojast oli saanud orjatürduk. Salmel käis palju kosilasi. Salme valis tähe. Siis hakkasid käima Lindal kosilased. Linda valis Kalevi.//__

II Kalevi poegade jahilkäik. Linda röövimine __//Noorem vend köitis karu üle õla jalgupidi rippuma ja mehed astusid edasi. Samal viisil said nas saagiks veel põdra ja metshärja ning nülgisid naha maha suurel hulgal huntidel, rebastel ja jänestel. Siis aga hakkasid jälle kolmekesi kodu poole kõndima. Jõudsid niimodi kaunisse kuusikusse. Samal ajal kui mehed metsas jahti pidasid, sõudis soome tuuslar salamahti oma paadiga Kalevite talu poole. Kalju taga valvates oli kaval kosilane tähele pannud, et Kalevi pojad kodunt lahkusid. Ise aga hiilis tuuslar justkui kass lindu luurates otse talu väravasse. Astus üle õue ja juba tormaski tuppa. Tuuslar tõmbas lese kaenlasse ning tahtis teda vägisi lootsikusse tirida.//__

III Kalevipoeg ja saarepiiga. Suur tamm //Kalevipoeg ujus Soome poole, et ema päästa. Enne keskööd märkas ta saart. Ta läks sinna puhkama. Kui mees magama hakkas jääma, kuulis ta naise laulu. Kalevipoeg nägi ilusat saarepiigat. Nad armusid teineteisesse. Neiu kukkus ehmatusega merre. Kalevipoeg hüppas järele, aga piigat ei leidnud. Saaretaat ja tema naine leidsid merest noore tamme, kotkamuna, raudkübara, kala ja hõbekausikese. Tamm kasvas nii suureks, et hakkas päikest varjutama. Munast ilmale tulnud kotka tiiva all oli väike kirvega mehike. See raius puu maha. Puust sai sild Viru ja Soome ranna vahel.//

IV Kalevipoeg Soomes __//Võimas käsi lõhkus laineid ja kange mees ujus väsimatult Soome poole. Varsti jõudis ta kaldale. Ümberringi polnud inimestest märkigi. Kalevipoeg oli nõnda väsinud, et magas terve päeva ja terve öö. Kui ta siis viimaks ärkas asus kiirel sammul teele, mööda mägesid ja orgusid, üle laiade lagendike ja läbi tihedate laante. Viimaks jõudis Kalevipoeg mäeharjale ning nägigi tuuletarga talu. Kange mehe jala-astumisest müdises maa. Tuuslar ärkas unest üles ja arvas alguses, et äike ähvardab. Kuid seal nägi ta äkki Kalevipoega õuele astumas. Ei olnud tuuletargal enam mahti pakku põgeneda. Ta haaras põuest peotäie udusulgi ja puhus need õhku keerlema. Siis aga hakkas salasõnu sosistama ning muutis suled sõjameesteks. Kui tuuslar nägi oma meeste õnnetut otsa, lõppes tal viimane lootus ja hirmuga hakkas Kalevipoja käest armu paluma. Ta tunnistas oma süü üles ja jutustas, kuidas Linda oli Irumäel imelikul viisil kaduma läinud. Kangelane aga ei uskunud tuuletarga juttu. Vägeva vihinaga kukutas Kalevipoeg tammevemblatuuslari kulmudele ja tuuletark langes maha surmaunne.//__

V Kuningaks saamine __//Kõik pojad tulid koju ja rääkisid oma sündmustest, kuid Lindast polnud ükski sõnum neile kõrva puutunud. Nad otsustasid, et täidavad isa viimase käsu ning lähevad liisku heitma, kes meist kolmest kuningaks saab. Üheskoos otsustasid nad juba järgmisel äeval liisuheitmist toimetada. Teisel päeval läksid vennad juba varakult liisuheitmiseks parajat paika otsida. Kui nad lõpuks paraja koha leidsid kus liisku visata, otsisid vennad endale paraja kivi liisuheitmiseks. Kalevipoeg viskas liisu kõige kaugemale ja nii saigi temast kuningas.//__

VI Kikerpära soos. Vetevaim. Ilmaneitsi sõrmus __//Ühes järves elasid kaks pahareti poega. Kange kaklemisega jäi neile aga väike järveke kitsaks ja nii otsustasid vennikesed minna uut elukohta otsima. Peagi jõudsid nad Kikerpära sohu. Seal tõusis aga jälle tüli, mõlemad tahsid saada soos peremeheks. Parajasti juhtus Kalevipoeg, Alevipoeg ja kannupoiss sealt mööda minema. paharetid kutsusid Kalevipoega õigust mõistma. Kalevipoeg palus Alevipoega, et see soo jagamise enda peale võtaks. Alevipoeg asus kohe asja kallale, aga siis tuli kuri vetevaim. Vetevaim palus. "Jäta vesi vabaks ja ma maksan sulle suure tasu." Alevipoeg kannupoiss kaevasid suure augu mis oli alt maailmatu lai pealt, aga hästi kitsa, et kaabu selle parajasti kinni kataks. Kaabu põhja tegid mehe salaaugu. Teisel hommikul tõi vetevaim lubatud tasu. Kuid ei suutnud oma rahaga kaabu põhjagi kinni katta. Vetevaim kandis kohale mitu hõlmatäit hõbetad ja kulda kuid kaabu ei saanud täis.//__

VII Mõõk varastatakse. Võitlus sortsidega. Pikk magamine __//Teisel päeval asus Kalevipoeg juba valgevarvul Peipsi järve taha teele. Pihkvast otsis ta linnade ehitamiseks suure seljatäie laudu ja hakkas kodu poole tagasi astuma. Paksus padrikus oli aga peidus Peipsi soolasorts, kes Kalevipoja käike tähele pani. Ta tundis igasugu salatarkusi ja nõiasõnu ning sajatas nüüd järve lained laksuma ja vee vägevasti vahutama. Vägimees ainult naeris tema vigurite peale ja jõudis varsti kodukaldale. Siin tõmbas ta mõõga tupest välja, et tormitõstjat karistada, kuid sorts põgenes kangelase eest peitu.// //Siis võttis ta natuke kehakinnitust, päästis mõõga vöölt ja pani enda kõrvale, et hädakorral sõjariist kohe käepärast oleks. Sorts varastas mõõga magamise ajal. Kui sorts hüppas üle jõe siis mõõk kukkus vette. Metsast läbi minnes murdis ta endale ühe paraja männi kepiks, et mõõga asemel seda kasutada. Ja äkki kargasidki metsatihnikust kolm meest Kalevipojale kallale. Need olid Peipsi sortsi pojad. Nad kiskusid puid maa seest üles ja hakkasid nendega vägilasele valu andma. Kangelane katsus alguses hea sõnaga. Kui aga sortsid midagi sellest kuulda ei tahtnud, siis pani temagi vembla vuhisema. Ent männimalakas purunes tükkideks. Nüüd hakkas Kalevipoeg lauakoormast laudu võtma. Peagi kippus koorem kahanemaja lauad hakkasid lõppema. Seal hüüdis äkki üks peenike hääl põõsast: "Serviti, serviti, kallis Kalevipoeg!" Seda ütles siil. Päeva toimetused ja võitlemised olid vägilast kõvasti väsitanud. Nüüd sirutas ta ennast murule puhkama. Varsti aga hiilis Peipsi sorts jälle ligi. Ta võttis välja unerohud, pani salasõnad sõudma ja köitis Kalevipoja niiviisi pikkadesse unepaeltesse.//__

VIII Teekond laudadega. Minek allmaailma. Põrgupiigad //__Kalevipoeg oli lauakoormaga teel koju. Siis ta märkas ühte koobast kust tuli suitsu. Kalevipoeg läks vaatama. Seal oli kolm sarviku sulased. Kalevipoeg küsis teed nende peremehe juurde. Sarviku sulased juhatasid ja Kalevipoeg läks ühte kitsasse koopasse, seal lõpus oli lai uks. Läbi ukse kuulis ta ketramist ja piigade kurba laulu. Piiga õpetas kuidas võlujoogiga saab tugevaks. Kalevipoeg tegi õpetuse järgi ja sai ukse lahti. Ta läks sinna sisse. Kambri seinal rippus Sarviku varandus ( küüntest kübar, pajuvits mis päästab põrgust ja Sarviku mõõk). "Ära seda Sarviku mõõka puutu." Piiga õpetas Kalevipoega: "Võta müts ja pajuvits." Siis tulid tuppa teised piigad. Peeti lõbusat lustipidu.__//

IX Võitlus sarviktaadiga. Tagaajajad. Piigade saatus __//Teisel päeval läksid piigad Kalevipojaga kõndima, talle maja ja varakambreid näitama. Nad astusid sisse kiviuksest. Seal tuli neile vastu rauast tehtud tuba. Kõik asjad selles toas olid rauast. Siis läksid nad sisse rauduksest ja jõudsid vasest tehtud tuppa. Kõik asjad olid selles toas vasest. Nad kõndisid edasi ja jõudsid hõbedast tehtud tuppa. Kõik asjad olid hõbedast. Siis nad läksid edasi. Lõpuks jõudsid kullast tehtud tuppa. Nii käisid nad veel mitmes toredas toas ja jõudsid lõpuks õue. Äkki oli kuulda kaugelt mürinat. Soovikübar käes, seisis Kalevipoeg Sarviku ees."Kes sind siis võrku püüdis?" "Ei ole sul siit enam päikese alla pääsemist!" "Lähme parem lagedale ja pistame rinnad kokku." Sarvik oli sellega nõus. Ta läks voodi juurde, et jõudu andvat jooki juua. Aga jõi hoopis jõudu vähendavat jooki. Haaras Kalevipoeg Sarvik-taadist kinni. Vägevamat võitlust polnud muistsetel aegadel nähtud. Kangelane polnud veel koopasuust kuigi kaugele saanud, kui vana tühi Sarvik-taadi kälimees talle seitsmekümne selli seltsis järele tõttas. Kui noorem piiga nägi vaenlasi tulemas vehkis ta nõiavitsaga. Ei pääsenud nüüd tagaajajad kuidagi kangelast kimbutama! Alevipoeg kosis kaasaks noorema, Sulevipoeg viis vanema endale emandaks. Kuid keskmise piiga oli Alutaguse tige tuuslar ära röövinud. Alevipoeg ja Sulevipoeg tapsid kurja piigavarga ära ja tõid piiga koju. Siin kosis Olevipoeg ta endale naiseks.//__

X Teekond maailma otsa __//Kalevipojal tuli tahtmine maailma otsa sõita. Kalevipoeg käskis Olevipojal teha laev hõbedast. Hõbelaevale pandi nimeks "Lennuk". Kui "Lennuk" juba paar päeva teel oli olnud, tuli suur torm. Torm kestis seitse ööd ja seitse päeva. Alles siis väsisid soome sortsid ära ja jätsid puhumise järele.Siis palus Sulevipoeg kaldale minekut. Kui nad kaldale jõudsid,käskis Kalevipoeg keeletargal ja viiel meehel minna võõrast kohta vaatama. Hiiglasetütar tõi nad kõik tagasi ja hiiglasetütar puhus nii tugevasti et "Lennuk" läks palju kaugemale. Siis mõtlesid mehed, et võiks hakata kodupoole sõitma.//__

XI Assamalla lahing. Teine teekond allmaailma __//Maal valitses õnnelik rahupõlv. Kuid korraga ilmusid Viru randa võõrad väed. Nad piinasid ja põletasid,riisusid ja tapsid. Nüüd kihutasid kullerid Kalevipoja juurde ning hüüdsid: "Sõda on sõudmas ja vaenuvanker veeremas"! Kohe kargas Kalevipoeg sõjararatsu selga ning tõttas sõjakära summutama ja vaenuviha vaigistama. Kalevipoeg tõttas oma toreda ratsuga Assamallasse, kus vaenlaseid kõige rohkem koos oli. Kui aga Kalevipoeg oma ratsuga sinnapoole teel oli siis sõjaratsu kukkus ja langes surnult maha. "Kogemata kombel olen sattunud põrgu sissekäigu juurde," mõtles Kalevipoeg endamisi. Parema jala kannaga põrutas ta tugevasti vastu maad ja samas avanes kangelase ees sügav kuristik. Kangelane tahtis alla vaadata aga samas tungis talle tihe suits silma. Kaaren andis samas kuuseladvast nõu: "Kõlista kellukest!" Kui kangelane seda tegi siis oligi suits kadunud. Kangelane asus sedamaid allapoole rändama. Ja nii mitmetel takistustel kui Kalevipoeg kellukest helistas kadusid need ära.//__

XII Sarviktaadi aheldamine. Tarkuseraamat __//Kalevipoeg jõudis nüüd laia jõe äärde, milles voolas põlev tõrv. Jõest viis üle raudne sild, sillal aga seisis põrgupoiste sõjavägi. "Ennäe konnakarja!" ütles Kalevipoeg ja tõmbas mõõga tupest välja. Ammukütid kalda ääres vedasid vibud kaasa ja lasksid nooled lendu. Lingumehed saatsid sadu kive Kalevipojale kallale aga teised tormasid odade ja nuiadega vihaselt taplusesse. Kui Kalevipoeg oli lõpetanud puhkas ta natuke ja hakkas ta Sarvik-taadi õuepeale minema. Astus siis kangelane põrgu õuele,ning kohe maja ukse ette. Lõi kangelane siis rusikaga vastu ust, murdis selle kohe eest ja kõndis kambrisse. Kalevipoeg märkas kambris väikest ust. Seal sees oligi Sarvik-taat peidus. Sarvik-taadil ei jäänud enam muud üle kui ise Kalevipojale vastu hakata. Sõda kestis seitse ööd ja seitse päeva kuni viimaks Kalevipoeg Sarvik-taadist jagu sai. Siis sidus ta Sarviku raudahelatega kaljuseina külge kinni. Pidu oli parajasti suures hoos, kui korraga Lapu Tark Varrak tuppa astus. "Leidsin üles selle, mis ahelaga seina külge on kinnitatud!" "Mis imeasja sa siis leidsid?" küsis Kalevipoeg. "See on vana raudkaantega raamat," rääkis Varrak-taat. Sulevipoeg ja Olevipoeg hakkasid Kalevipoega paluma, et see kallist tarkuseraamatut võõrale ei annaks. Kangelane aga lausus: "Seisku raamatus ükskõik kui tähtsad tõed, mees peab oma lubamist pidama!"//__

XIII Sõda raudmeestega. Kalevipoja surm __//Ühel päeval aga kihutasid jälle kullerid vägeval hool Kalevipoja juurde. "Raudmehed on tulnud meie maad muljuma ja rahupõlve rikkuma!"Kalevipoeg seadis siis sõjasarve suule ja hakkas kaugemalt rahvast kokku kutsuma. Sarvehäält kuuldi Viru rannas, Järva ja Harju rajadel, Lääne laiadel luhtadel ning veel kaugemal lõuna poolgi. Kõikjalt tulid mehed kokku ja läksid tõtates sõjateed tallama. Juba teise päeva piiril pääses sõda möllama. Viimaks ei pidanud vaenlased enam vastu ja põgenesid pakku. Seitse päeva sõitis sõda ühest kohast teise. Vaenuväljal leidis otsa ka Sulevipoeg. Nii võitlesid nad senikaua kuni saabuv öö lahingu lõpetas. Raudmeeste külaskäigud olid kangelast tüüdanud. Sellepärast läks ta Koiva äärest minema. Viimaks jõudis Kalevipoeg Kääpa jõe äärde, sinna, kus vee all lebas ta mõõk. Kalevipoeg oli soovinud, et mõõk varguse eest kätte maksaks kurjale Peipsi soolasortsile, kes sõjariista s i i a oli tirinud. Soome sepa vanne aga pööras Kalevipoja sõnad segi, nii et ta "siia" asemel "ise" ütles ja nõnda endale õnnetuse kaela tõi. Nüüd kuulaski mõõk käsku ja lõikas kangelasel jalad otsast. Vägev mees heitis hinge.

none//__ //Optional:// comment for page history

Looking for tags? Tagging pages is now done in a new place. Once you have saved your changes, click on the "Page" tab and select "Details and Tags".
 * Cancel ||